Projev primátora Pavla Béma po zvolení do funkce:
“Vážené zastupitelky, vážení zastupitelé, dámy a pánové, vážení hosté. 
Děkuji všem, kteří mi v tajném hlasování vyslovili důvěru. Vaše důvěra je pro mne zavazující, slibuji, že udělám vše pro to, abych tuto důvěru nezklamal. Respektuji názory vás, kteří jste mi svůj hlas nedali, a věřím, že i vás se mi nakonec podaří přesvědčit o mých cílech, představách řízení naší krásné metropole. 
Krásné metropole, města geniální architektury, města české, ale i evropské historie, města silné kulturní tradice, ze které vyrůstaly celé umělecké generace, města prestižní akademické minulosti i přítomnosti, města sto věží, tajemných zákoutí, uliček, tisíců hospůdek plných života, směsice světových jazyků. Města, které je prestižními médii řazeno mezi “top ten” – deset nejsvětovějších měst naší planety. Funkce primátora takového města musí být naplněna odpovědností, hlubokou vírou a oddaností, ale také energií, vitalitou a lídrovským charismatem. Tím spíše, že Praha je také městem se svými typickými problémy. Ucpanými ulicemi, kriminalitou, drogami, sociálními problémy. Sebelepší a sebevýkonnější primátor nikdy nemůže stačit na řešení těchto a celé řady dalších problémů sám. Má své radní, zastupitele, výbory, komise, úřad a další pracovní orgány. Je to organismus, organismus možná trochu podobný lidskému, kde jeden orgán je životně závislý na druhém. Ideální rovnováhy nedosahuje vždy snadno, v některých případech jsou nezbytné i razantní chirurgické zákroky, přesto harmonie – a v nadsázce možná i ono zdraví – lze dosáhnout cílevědomou a systematickou péčí. Tu nabízím a věřím, že ji oceníte. 
Otevřená radnice, štíhlá, jednoduchá, efektivní veřejná správa, transparentní rozhodování, funkční dopravní systém, zdravé finance, solidární město s těmi, kteří si neumí pomoci sami, ačkoli se o to snaží, adresná sociální politika – to vše jsou možná klíčové teze, ale také dnes pouhé fráze, vzletná slova, která je teprve třeba naplnit konkrétním obsahem. Tak jako formy na vánoční cukroví. Jsem přesvědčen, že formy k dispozici máme, ale zbývá to podstatné uvnitř. Spoléhám při tom na vás, na kvalitní tým, na dobrou týmovou spolupráci. Ta je nezbytná nejenom pro výslednou kvalitu práce, ale i pro samotnou dlouhověkost primátorova života. 
Stručný pohled do historie hlavního města nám napoví, že ze sedmi porevolučních primátorů se plné délky svého mandátu dožil jen jediný – Jan Koukal. Průměrná délka života primátora činí dnes, v porevoluční historii, třicet jeden měsíc. Život vskutku krátký, řeknete možná ve srovnání s osmnácti lety působení ve funkci v případě doktora Karla Baxy, druhého prvorepublikového primátora Prahy. 
Letošní volba je čtyřicátá čtvrtá v pořadí volby primátora hlavního města. Praha poprvé do svého čela získává lékaře, v historii měla pět Janů, pět Václavů, tři Petry a poprvé má Pavla. 
Je mi třicet devět let, jsem ženatý, mám dvě děti. Ctím pracovitost, zásadovost a odpovědnost. Vyznávám svobodu a čest. Respektuji právo, schopnosti a individualitu každého jednotlivce. Věřím v sílu autorit, osobností a také v pravdu Spencerova citátu: Neučíme se proto, abychom věděli, nýbrž proto, abychom jednali.” Jsem přesvědčen, že společně budeme jednat ku prospěchu Pražanů i celého našeho krásného města tak, aby bylo jednou bezpečnější, než je dnes, s více fungujícím dopravním systémem a infrastrukturou, zdravějším životním prostředím, nezbytnou mírou sociální solidarity a otevřeným, vstřícným, administrativním aparátem. Městem pro práci a odpočinek, pro mladou nastupující generaci, ale stejně tak pro naše seniory, městem pro podnikatele, pro čilý turistický ruch. Těším se na spolupráci s vámi všemi. 
Děkuji za pozornost.”