V závěru září bude Praha středem světa

Na poslání Světové banky se za Pražany vyptával viceprezidenta této instituce Matse Karlssona primátor hlavního města Jan Kasl 

Kasl: Praha žije očekáváním blížícího se zasedání Mezinárodního měnového fondu a Světové banky. Běžný Pražan ale neví k jakému účelu vlastně byla založena Světová banka. Vy, pane Karlssone, jste její viceprezident. Můžete ji krátce charakterizovat a vysvětlit, k čemu vlastně slouží?
Karlsson: Světová banka byla založena na konci 2. světové války, aby připravila pozice pro uplatnění Marshallova plánu, plánu pro poválečnou obnovu hospodářství v Evropě. Podle podobných kritérií pak postupovala Světová banka v uplynulých pětapadesáti letech nejen v Evropě, ale v celém světě. V posledním období zvláště intenzivně ve východní Evropě, v Rusku a na Balkáně. Banka není nějakým soukromým subjektem, a její snahou je dát lidem šanci žít lépe.

Kasl: Kdo jsou akcionáři Světové banky?
Karlsson: Vlády jednotlivých zemí, tedy i vláda České republiky, kterou ve Světové bance zastupuje ministr financí. Světovou banku bych přirovnal k podobné instituci, jakou je OSN. Finanční objem jejích transakcí je 20 miliard dolarů. Je to sice hodně, z hlediska světových potřeb ale ve skutečnosti málo. V současnosti žijí na zeměkouli tři miliardy lidí pod hranicí dvou dolarů denního příjmu. Jestliže by tento vývoj pokračoval dál, bude nás to do budoucna ovlivňovat všechny. Třeba jen tím, že se vrátíme do situace světa opět sužovaného celou řadou epidemií. Proto je například jednou z našich významných priorit boj proti AIDS či boj s novými typy tuberkulózy.

Kasl: Co pro to Světová banka dělá, platí lékaře nebo financuje výzkumné programy?
Karlsson: V Asii a v Africe například investujeme přímo do místních zdravotnických zařízení. Úkolem takové polikliniky, jejíž provoz kompletně financujeme, včetně platů odborného zdravotnického personálu, je nejen nemocné ošetřovat, ale šířit mezi obyvatelstvem komplexní zdravotnickou osvětu. Další důležitou oblastí našich investic pak je školství, především základní, aby všechny děti, včetně dívek, mohly získat vzdělání v zemích, kde to dosud nebylo možné. 

Kasl: Jaký objem prostředků ročně dáváte do zdravotních a vzdělávacích programů?
Karlsson: Je to asi pět miliard dolarů ročně. Tedy zhruba čtvrtina celkového ročního rozpočtu.

Kasl: Tyto projekty ale asi moc peněz nevydělají? Znamená to, že půjčky na ně jsou nenávratné?
Karlsson: Investice do školství a zdravotnictví jsou kredity pro daný stát a ten je povinen část z nich vrátit. Ale chudé státy splácejí jenom velmi malý díl z tohoto kreditu, zhruba dvacet procent. Jsou to tedy spíše dary. 

Kasl: Nyní se hodně diskutuje o oddlužení těch nejchudších, nejvíce zadlužených států. Přinese v tomto směru zářijové zasedání nějaké novinky?
Karlsson: Už minulé zasedání ve Washingtonu rozhodlo o radikálním oddlužení nejchudších států. V Praze bychom měli nejen ukázat, co už bylo uděláno, ale vytyčit i další postup.

Kasl: Jak velký může být objem odpustitelných dluhů? 
Karlsson: Hovoří se zhruba o polovině, tedy asi o sto miliardách dolarů. Tato částka by se mohla odepsat. A doufáme, že to letos bude uskutečněné ve dvaceti zemích. To znamená velmi radikální oddlužení.

Kasl: Můžete jmenovat alespoň některé země, jichž se to bude týkat?
Karlsson: Například Tanzánie, Uganda, Mozambik, doufáme, že i Nikaragua. To jsou země, které měly problémy s vlastní ekonomikou a kdysi i s politikou. Nyní se tam politická situace výrazně zlepšila a i my jsme k tomuto stavu přispěli. Není to jen otázka liberalizace ekonomiky, i když bez liberalizace hospodářství to nepůjde. Soukromý sektor musí hrát v těchto zemích největší roli v ekonomickém růstu, kromě toho však musejí významné investice směřovat do školství, zdravotnictví a pochopitelně i do kultury.

Kasl: Má světová banka účinné kontrolní mechanismy, které by zajišťovaly, že tyto investice nelze zneužít na zbrojení či třeba k potlačování menšin?
Karlsson: K tomu slouží jasné dohody. Dříve bylo velmi komplikované mluvit o korupci. Během posledních pěti let však prezident Světové banky prosadil radikální reformu, která v tomto směru nastolila přísnou kázeň. Nyní máme antikorupční programy pro asi devadesát zemí. Dnešní systém dohod už je téměř stoprocentně schopen odlišit funkční tržní ekonomiku od zkorumpované. 

Kasl: Nefunguje Světová banka obdobně jako mnohé jiné velké mezinárodní organizace, které většinu získaných prostředků ve skutečnosti spotřebují samy na své fungování? Co stojí Světová banka?
Karlsson: Miliardu dolarů ročně. Ale to nejsou jen provozní náklady. V této částce je zahrnuta i technická pomoc, kterou poskytujeme. V tom jsou zprávy, které píšeme, v tom jsou rady, které poskytujeme, jednání, která máme s jednotlivými vládami, aby změnily svou politiku. Takže to nejsou jen náklady na provoz, ale i na řadu konkrétních činností a výstupů, které z této organizace vycházejí.

Kasl: Nedávno jste spustili zajímavou internetovou akci, která se myslím jmenuje World Gate, a je to jakási informační dálnice, která je otevřená pro regiony a města.
Karlsson: Přesný název je Global Development Gateway. Na tomto projektu pracujeme zhruba jeden rok. Chceme, aby lidé všude na světě mohli prostřednictvím internetu získat jednoduchý přístup k informacím, které jsou důležité pro jejich život. Najít maximum informací o své zemi, ekonomice, školství, atd.

Kasl: Je tam třeba i možnost k výměně zkušeností při řešení různých problémů mezi jednotlivými regiony? 
Karlsson: Ano. Například v Jižní Americe jsou země na různé úrovni rozvoje, a tam to už nyní takto funguje. Starostové například v Mexiku, ale i jinde, mohou dostat nejlepší informace, například co dělat s komunálním odpadem. Získají přehled o tom, jaké existují systémy, a proč se nejlépe osvědčily. V podstatě je to nabídka různých řešení praktických každodenních problémů, se kterými se potýkají i oni. Přímo na internetu naleznou celkové analýzy problémů a jejich různá řešení, podle nichž si mohou vybrat cestu, která jim nejlépe vyhovuje. 

Kasl: Znamená to, že vy tím do jisté míry ušetříte, protože nemusíte posílat experty do jednotlivých zemí, aby nejprve mapovali problémy, ale naopak země už si mohou na základě takto získaných informací požádat přímo o určitou speciální pomoc?
Karlsson: Ano. Jsme přesvědčeni, že v jednotlivých zemích lidé sami vědí, co nejvíce potřebují. Oni také nejlépe znají své problémy a sami se musí rozhodnout, jak je řešit. A my jim v tom můžeme pomoci.

Kasl: Lze tedy říci, že jednotlivým subjektům nic nediktujete, ale naopak je tímto způsobem vedete k aktivnímu podílu na vyhledávání, konkretizaci a případném řešení jejich problémů? Jinak řečeno, učíte je být aktivními, sami za sebe odpovědnými?
Karlsson: Ano. Je to revoluce otevřenosti, která už ve světě probíhá skoro patnáct let. A myslím, že změní podmínky naší práce. Musíme pracovat jinak, než jsme pracovali dříve, spolupracovat nejen s ministry financí , ale na daleko širší úrovni, informovat média, diskutovat s nevládními organizacemi, ale i se soukromým sektorem. To jsou nové postupy umožněné rozvojem informačních technologií. Internet není z našeho hlediska jen místem setkání, ale i interaktivním prostředkem.

Kasl: Teď se zeptám jako primátor hlavního města Prahy. Osobně vítám výroční zasedání, a myslím si, že Praha jednoznačně získá tím, že se tady toto setkání uskuteční. Panují však různé obavy: Nebude to jenom zátěž pro státní rozpočet, nebude to jenom nepořádek v ulicích? Jak podle vás zasedání Světové banky a Mezinárodního měnového fondu prospějí Praze jako městu?
Karlsson: Deset dnů bude Praha nejdůležitějším městem na světě. Přijedou sem lidé, kteří mají skutečný vliv na vývoj světové ekonomiky. A je pochopitelně důležité být v centru dění. Návštěvníci z celého světa mohou pak na vlastní oči vidět, jak postoupila transformace v této zemi, že dochází k růstu ekonomiky, že finanční sektor je stabilnější, že máte blízko k EU. To investory zajímá.

 Kasl: Myslíte si, že by mohli přijet skuteční reální investoři, kteří se nebudou jen účastnit oficiálních zasedání, ale budou mít zájem o Prahu jako o cíl svých investic?
Karlsson: Jsem o tom přesvědčen. Přijede sem na 180 ministrů financí a spolu s nimi ,dvacet tisíc dalších lidí, i finančníků ze soukromého sektoru. Když je Praha zaujme, je reálná naděje, že přijedou znovu a budou investovat. Máte opravdu důvod být hrdí na to, že se toto zasedání uskuteční v Praze. Využijte toho, neboť zasedání Světové banky a MMF probíhá v Evropě jen jednou za desetiletí. Můžete sebe a svou zemi představit nejen významným ministrům financí, kteří by jinak pravděpodobně do Prahy vůbec nepřijeli, ale i celé řadě soukromých finančníků a dalším lidem, včetně velkého množství novinářů a televizních štábů. Ti všichni budou do světa posílat informace nejen o jednáních, ale i o vás, o Praze a o České republice. A proto mluvte a diskutujte vášnivě, ale současně s nadhledem a humorem, a stavte se k problémům sebevědomě a s vědomím, že všichni můžeme něco dělat. Že nejde o pasivní přijímání něčeho, ale naopak o aktivní ovlivňování celého dění.